5, 9, 10, 11, 12, 13, 19, 17...
Arnie, mănâncă niște pui.
Nu vreau pui, Gilbert.
Vrei niște porumb?
- Da, vreau puțin porumb. - Ia niște porumb. Poftim.
CE-L FRĂMÂNTĂ PE GILBERT GRAPE
Nu e din ăla bun.
Gilbert?
O să ajungă curând, pentru că trebuie să mă întorc acasă, știi?
- Destul de curând. - Vreau să vină.
- Vrei să te duci acasă? - Nu. Vreau să-i văd.
Bine.
O să ajungă curând, nu?
Câți kilometri mai au până o să ajungă, Gilbert?
- Trei milioane, amice. - Trei?
- Da. - Bine.
Gilbert! Ei sunt, nu? Gilbert, uite, ei sunt!
Uite! Hai mai aproape!
Uite-i, Gilbert! Vin!
Claxonează! Claxonează!
Fratele meu Arnie urmează să împlinească 18 ani.
Familia mea plănuiește o mare petrecere pentru el.
Privitul camperilor e ritualul nostru anual.
Fac exact ceea ce trebuie doar trecând pe acolo.
Doamne, Arnie, ce mare te-ai făcut! Curând n-o să te mai pot duce în cârcă.
Nu. Știi, tu te faci mai mic, Gilbert. Te faci mai mic. Te micșorezi.
Te micșorezi, Gilbert. Te micșorezi. Micșorezi, micșorezi, micșorezi!
Endora.
Noi suntem din Endora.
Descriind Endora, e ca și cum ai dansa fără muzică.
E un oraș unde nu se întâmpla mai nimic.
Și nici n-o să se întâmple.
E lucrez la băcănia lui Lamson.
Și la kilometri depărtare de oraș, pe autostradă, e Foodland,
unde toți își fac cumpărăturile.
Aici locuiesc cu familia mea.
Tata a construit casa și datoria mea e să o întrețin.
Doctorii au spus că vom fi norocoși dacă Arnie apuca vârsta de 10 ani.
Păi, a împlinit 10 ani și acum doctorii spun:
"Oricând. Arnie poate muri oricând."
În unele zile vrei ca el să trăiască,
în altele, nu.
- Ce e, amice? - L-am omorât.
- L-am omorât, Gilbert. L-am omorât. - Știu, amice. Știu.
Sora mea mai mare, Amy, e mai mult ca o mamă.
Ea se ocupa de cantină de la școala elementară din Motley,
până când a ars, anul trecut.
Cealaltă soră a mea, Ellen, abia a împlinit 15 ani.
A scăpat de proteză dentară
și de zile bune se plimba de colo-colo și tot spune...
de parcă nu-i vine să creadă că își simte dinții.
Mai am un frate, Larry, dar el a plecat.
Și apoi e mama, care în tinerețile ei era cea mai drăguță fată de pe aici.
De când tata s-a spânzurat, acum 17 ani, mama a fost foarte ocupată.
Vedeți, mama nu se pricepe să te ia pe ocolite.
N-a mai ieșit din casă de 7 ani.
Eu sunt Gilbert.
Gilbert Grape.
- Scumpete? Unde e scumpetea mea? - Nu știu, mamă.
- Doar strictul necesar. - Bine.
Gilbert. Dă-l jos de acolo.
- Arnie? - Grăbește-te!
Hai să mergem.
- Amy, l-ai văzut pe Arnie? - Nu.
- Credeam că e cu tine. - Nu, nu.
- Pe unde o fi? - Habar n-am!
Ellen, l-ai văzut pe fratele tău?
- E în copac. - Ellen, nu e în copac!
Gilbert l-a căutat deja acolo, nu-i așa, Gilbert?
Da, așa e.
Nu face asta. Să nu mai faci! M-ai speriat. Vino încoace.
- Nu, stai. Am fost acolo sus, Gilbert. - Da, ai fost în copac.
Am fost acolo sus.
Vă pot ajuta cu ceva?
- Nu. - Mulțumim și la revedere!
- Gilbert? - Domnule?
- Se întâmpla ceva la Foodland? - Nu știu, domnule.
Nu fac cumpărăturile acolo. Mai bine mor.
Îți zic eu că la Foodland se pune ceva la cale.
E vorba de homari, nu-i așa?
Grămezi de homari într-un bazin. Am dreptate?
N-ar trebui să-ți faci griji pentru asta. E doar o fază.
Lumea se va întoarce aici, crede-mă.
- Crezi? - Da, da.
Felul în care o spui mă face să cred că vorbesc cu tatăl tău.
- Pot să iau astea două, Gilbert? - Nu, doar una.
- Pot să iau astea două? - Ia-le.
Spune "mulțumesc".
- Salut-o pe mama ta din partea mea. - Bine. Ne vedem mâine.
Gilbert? Era doamna Carver. Ar vrea să-i aduci cumpărăturile. Poți?
- Bună, Gilbert. - Bună.
- Băieți, duceți-vă afară. - Dar nu vrem.
- Da, nu vrem. - Duceți-vă la joacă.
Arnie, treci înapoi în camion. Continuă să numeri, da?
Bine. Da' numărăm...
5, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16...
Copii, haideți să ne jucăm! Haideți!
Avem trambulină. Haideți, băieți! E distractiv!
Înghețata se va topi... curând.
Ai dreptate. Se topește.
Dumnezeule!
- Vai de mine! - Dumnezeule!
Veniți aici sus. Vreau să vă arăt.
- Eu nu vreau. - Nici eu.
- Nu vreți? - Eu vreau... o piscină.
- Vrei piscină? - Da, vrem o piscină.
Haideți aici, sus! Sus, sus, sus...
Gilbert ne-a adus cumpărăturile.
Gilbert, vino aici o secundă.
- Poftim. - A, nu, nu...
Nu, nu, poftim. Insist. Meriți.
- Mulțumesc. - Eu îți mulțumesc.
- Pa, Gilbert. - Pa.
Gilbert?
Să treci pe la biroul meu.
Trebuie să vorbim.
Bine.
Arnie?
Băiete, e foarte periculos acolo. Dă-te jos.
Arnie, dă-te jos!
Hai, băiete. Ne-am distrat destul pentru o zi. Dă-te jos.
Nu mi-e frică!
- Fiule? - Da?
- Dă-te jos. - Nu!
Nu cobor! Mă duc acolo sus!
- Fiule, dă-te jos. - O să mă duc acolo sus!
- Arnie? Arnie, hai jos, amice. - Bună!
Gata, băiete. Dă-te jos.
Mă duc aici sus!
- Hai, băiete. - Mă duc mai sus ca de obicei!
- Mă duc sus! - Se va întuneca curând. Dă-te jos.
- Salut. - Salut, Bob.
Uite. Iar o luăm de la capăt.
Nu prea îmi place să lucrez la carburator și vă pot spune,
fără să mă uit în el, că e o unitate foarte complicată.
Înțeleg. Pot să-l repar singură, dar am nevoie de piesă.
Uite, lasă-mă să-ți arăt.
Vezi, e chestia asta mică de aici. Vezi, acul supapei e uzat.
Și am nevoie de unul nou. Îl putem comanda?
- Da, doamnă. Îl pot comanda. - Cam cât credeți că o să dureze?
- Probabil o săptămână. - O săptămână?
Nu ne face să venim după tine.
Eu... nu trebuie să veniți după mine. Mă duc aici, sus!
Arnie?
N-o să cad!
Mi-a căzut pantoful.
Mi-a căzut pantoful, Gilbert.
Cunosc un băiat al cărui nume e Arnie.
Mai are puțin și face 18 ani și o să aibă o petrecere mare.
Știu un băiat al cărui nume e Arnie.
Dă-te jos, amice. Haide!
Chibrit în rezervorul de benzină Bum-bum!
Chibrit în rezervorul de benzină...
Bravo, băiete!
Hai jos, amice! Hai jos!
Haide!
Așa, Mulțumesc mult, Jerry. Îmi pare tare rău.
Bravo, băiete! Bravo!
Acum îl voi duce acasă. Promit că nu se va mai întâmpla.
Băiete, auzim asta de fiecare dată. Și după câteva zile iar se urcă acolo.
Da, dar asta e ultima oară. Nu, amice?
- E ultima oară. - Da.
- Haide. Să mergem. - Vreau să mă întorc iar acolo sus.
- Vreau să mă duc iar acolo. - Arnie, omule, bună treabă!
- Nu-l atinge. - Bună încercare!
Bravo, Arnie! Mai faci o dată pentru mine?
Pleacă de aici!
- Mă poți ajuta mai târziu? - Da.
- Cu frigiderul. - Cu ce?
- E ceva în neregulă cu frigiderul. - La partea electrică?
- Nu știu. Poate. - Bine. Trebuie să-mi iau sculele.
- Pa! - Trec pe la voi veni mai târziu.
- Să ai grijă, da, Arnie? - Bine.
- Să nu mai dispari așa, da? - Bine. Am dispărut. Am dispărut așa.
- Te rog să nu mai dispari. - Dă-i drumul.
- Gilbert, aduci tu laptele? - Promit, mamă.
- Bun băiat. - Am dispărut așa.
Mâncare.
- Putem vorbi despre petrecere? - Sigur.
- Eu sunt gata. - Ellen se ocupa de ornamente.
Ce ziceți de... violet, portocaliu și verde?
- Sună bine. - Culori tematice.
- Sună bine. - Eu mă ocup de mâncare, de tort.
Arnie, o să fac ceva special pentru tine.
Și, mamă, poți supraveghea totul. Toată lumea e de acord?
- E dezgustător. - Sună bine.
Și eu?
Tu ești invitatul de onoare. Ce zici de asta?
Gilbert și eu? Petrecerea mea! E a mea! Eu ce fac?
Tu trebuie doar să fii acolo. Asta e treaba ta.
- Tu trebuie doar să fii prezent. - Nu trebuie să faci nimic altceva.
Tot ce trebuie să faci e să împlinești 18 ani.
Știți, mai rămâne Gilbert.
Ești singurul care n-are de făcut nimic.
- Ai vreo idee? - Sigur că are.
- Nu, n-am. Nu, n-am. - Ba da, ai.
Am aproape 16 ani și am pagini întregi de idei.
Ellen...
Ea a creat un întreg tort, iar tu n-ai făcut nimic.
- Încetează, Ellen. - El nu face niciodată nimic.
Vă rog, putem face ceva ca o familie?
- Nu e corect, mamă! - Pot fi scuzat de la masă?
- Planificam asta ca o familie. - E petrecerea mea!
Vă cer prea mult?
Deci va fi copia fidelă a celei pe care au construit-o în Boone.
- Serios? - Nu e mare lucru, Gilbert.
Pentru că toate Burger Barns sunt construite la fel.
Sunt prefabricate. Ei doar le expediază.
E atât de eficient. E uimitor.
În câteva zile poate fi un nou restaurant acolo.
Azi treceam pe lângă șantier.
Știi, îl înălța chiar pe drumul de la Foodland.
Directorul general era acolo. Și îi spun:
"Pot completa o cerere?" La care el: "Sigur că da."
Și am completat. Arată foarte bine. S-ar putea să port o uniformă de-aia,
să învârt niște burgeri, să sărez niște cartofi...
Nu se știe niciodată.
Ar putea fi cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat vreodată.
Pleacă de aici.
Am văzut-o!
Am văzut-o, am văzut-o!
- N-a fost frumos din partea ta. - Ce? Ce am făcut?
Știi ce ai făcut. Aia e maică-ta.
- E mama ta. - Știu.
Nu te înțeleg, omule. Pur și simplu nu înțeleg.
- Să mergem, amice. - Bine.
Fugi! Fugi!
- Pa, pa, mamă! - Pa, băieți!
Gilbert, te micșorezi. Te micșorezi, micșorezi, micșorezi!
- Încă nu mi-e somn, Gilbert. - Trebuie să te culci, da?
- Bine. Pa. - Nu, nu "pa", ci "noapte bună".
Da!
"Pa" se spune atunci când pleci, iar noi nu plecăm nicăieri acum.
Știu asta.
- Iisuse, știu asta, Gilbert! - Ne vedem mâine.
Nu plecăm nicăieri!
- Pa! - Arnie.
- Trebuie să lucrezi până târziu? - Da, trebuie.
- Bună, Arnie! - Bună ziua, doamnelor!
Trebuie să mă întorc.
- Cum e maică-ta? - Grasă.
- Hai... Nu e chiar așa de mare. - Ce?
Ascultă, am văzut un tip la bâlci care era... un pic mai mare.
Un pic mai mare?
Uite, ce vreau să spun e că nu e cea mai mare pe care am văzut-o.
Tucker, e o balenă.
Păi, scoate-o și tu la o plimbare din când în când. Scoate-o la jogging.
Salut, Bobby!
- Dă-i o șansă. Asta vreau să zic. - Salut, băieți!
- Cum îți merge afacerea? - Nu prea merge. Nu moare nimeni.
Dacă voi, băieți, i-ați da o șansă.
Spuneam că nu e un lucru pe care să-l fac de unul singur.
Uite, ei folosesc ulei vegetal. Știi ce e ăla? Probabil că nu.
Nu.
Probabil nici nu se vinde așa ceva la băcănia lui Lamson.
E inovator. Face cartofii prăjiți foarte crocanți și... un produs unic.
La Burger Barn... Uită de Wendy's, de Burger King, de McDonalds...
Alea sunt vechituri. Burger Barn e inovator.
Adică, chiar l-aș susține. E un loc inovator.
Au creat barul cu salată,
care acum e copiat de fiecare lanț de fast-food din America.
- Da. - Ei au venit cu ideea asta.
15 feluri de sosuri pentru fiecare salată și două soiuri de salată.
Doar atât de interesează să mănânci.
Ori treci de la funcționar la bucătar, de la bucătar la director adjunct,
sau de la funcționar la casier principal până la director adjunct.
Și de la director adjunct, poți ajunge manager și apoi director regional...
- Uită-te la micuțele astea... - Adică lăcustele mele.
- Să încercăm asta. - Pentru prietenul meu.
- Așa, băiete. - Ce spui, Arnie?
Mulțumesc. Mulțumesc, mulțumesc, mulțumesc.
Gilbert.
Joia asta.
- E aniversarea noastră. - Bine.
Bună.
Gilbert.
O să am nevoie de o livrare mai târziu.
Vă doresc o zi frumoasă.
Gilbert?
E în spatele chipsurilor.
- Ai o livrare, băiete. - Poftim?
Ai o livrare. O să aibă nevoie de ajutor.
Da, domnule.
- Asta e bicicleta ta? - Da.
O fac eu, Gilbert. O fac eu.
- Stai o secundă. - Am pus-o!
- Am reușit, nu? - Ia te uită.
Da... Ia te uită.
- Aș putea să fac pipi oricând. - Arnie. Nu.
Oricând.
- Scuză-mă. În ce direcție...? - Continuă să mergi drept.
În regulă.
Mama mea... mama mea vrea să împlinesc 18 ani.
O să am o mare... mare petrecere, nu, Gilbert?
- Da. - Când va fi petrecerea?
Peste 6 zile.
Șase zile până la petrecerea mea și o să împlinesc 18 ani.
- Am 18 ani, iar tu nu ești invitată. - Arnie... Nu fi nepoliticos.
E în regulă. E sincer. Nu mă deranjează.
- Am luat cumpărăturile! - Bine. Ai grijă cu ele.
Am luat cumpărăturile. Le-am luat, da?
- Gilbert. - Nu, Arnie.
- O, nu! - Îmi pare rău.
- Îmi pare foarte rău. - Nu-i nimic.
- Nu-ți face griji. - Nu, chiar... chiar îmi pare rău.
E în regulă.
- Îmi pare rău. - Să nu-ți pară.
Ție îți pare rău? Nu.
Mie nu-mi pare rău. Lui nu-i pare rău. Nouă nu ne pare rău. Să nu-ți pară rău.
Mie nu-mi pare rău.
Dacă o să vină lumea așa devreme, ar trebui să avem niște aperitive.
Da, ar fi bine. Știi cârnăciorii ăia mici Vienna?
Îi pui în jeleu de struguri și ketchup și faci un sos.
- Eu vreau crenvurști, mamă. - Ce ziceți de covrigei?
Știți aperitivele hawaiene? Se iau bucăți de ananas din conservă,
le înfășori în felii de sunculiță și înfigi o scobitoare în ele.
- Cum gătești sunculița? - În tigaie la cuptor.
Dar sunculița n-o să fie crocantă dacă o coci în cuptor, pe o hârtie.
- Ba o să fie. - Și nimeni nu vrea să se umple de grăsime.
- Eu vreau crenvurști! - Nu, le ștergi de zeamă...
- Mamă, eu vreau crenvurști! - O să avem crenvurști, dragă.
- Mamă... - Îți promit că o să avem crenvurști.
Gândiți-vă la petrecere. La fiecare petrecere la care am fost...
- Ellen. - Este...
- Ellen? - Ce e?
- Poți să nu vorbești cu gura plină? - Poftim?
Mi se face rău. O să vomit.
- Bine, tată. - Ellen.
- Sigur, tată. - Vreți să încetați?
- Bine, tată. Sigur, tată. - Ce drăguț.
- Potoliți-vă. - Tata e mort, Ellen.
- Gilbert! - Nu pot să cred că ai spus asta!
- Taci! - Tata e mort!
- Arnie. - Tata e mort!
- Arnie. Arnie... - Tata e mort!
- Doamne. - Tata e mort! Tata e mort!
- Arnie, gata! Mamă, nu te supăra. - Tata e mort!
- Fă-l să se oprească. - Arnie, taci!
Mort! Mort! Mort...
Încetează!
Încetează, încetează, încetează...
Am zis să încetezi!
Amy?
Ar trebui să fie 5 pe 25 sau 5 pe 30 și spațiul dintre ele e...
Acum e de 60 de cm. Și asta ar trebui să aibă 40 de cm, standard.
Și asta de aici... O vezi? Podea plată...
Odată ce lemnul îmbătrânește, pur și simplu o să cazi prin ea.
Presupun că tata n-a fost un tâmplar prea bun.
Gilbert, de ce a folosit 5 pe 25 în loc de 5 pe...
Tucker!
Ce?
- Vorbește mai încet. - Scuze.
Vine. Hei! Vine!
Sunteți bine?
- Da. - Da, sunt bine.
- Mulțumesc că ai venit. - Da, o să trec mâine cu lemnul.
- Grozav. Să facem totul în liniște. - Am uitat să-ți spun.
- Ce? - Burger Barn. Am intrat.
- Am fost chemat. - Bine.
Nu e prea târziu, să știi. Noapte bună.
Cred că doarme.
Gilbert, ce faci?
- Dă-mi aia. - Scuze, mamă.
Mamă?
Ți-am făcut patul.
- Pentru ce? - În caz că vrei o schimbare.
Mă simt bine aici.
- Ești sigură? - Da.
Poftim.
Poftim, mamă.
Mulțumesc, copii.
- Noapte bună, mamă. - Sunteți de mare ajutor.
I-am dus cumpărăturile, am vorbit puțin și asta a fost.
- Am lăsat-o acasă. - Ce face aici?
Ea... nu știu. Într-un fel, stă aici. Cred că li s-a stricat mașina.
Haide... Se vede pe fața ta că...
Nu vreți să nu vorbim despre asta acum? Putem schimba subiectul?
Vreau o piscină.
Bine.
- Îmi spui mai târziu? - Îți spun tot mai târziu.
Uitați-vă la oamenii de acolo.
Râd, sunt fericiți, le cu fac cu mâna prietenilor lor...
Dar în ziua următoare și ăsta e lucrul pe care nu-l știu,
ar putea ajunge într-un sicriu. E cam dur.
Dar e și amuzant.
- Ai făcut vreodată...? - Ce?
Știi tu...
Ești tentat să... te prostești cu cadavrele?
- Întotdeauna am vrut să întreb. - E în regulă.
Îmi cer scuze dacă te-am supărat.
Nu. Oamenii sunt foarte curioși în legătură cu asta.
Nu trebuie să-mi spui nimic. Nu e cazul să vorbim despre asta.
Cel mai rău lucru pe care îl facem e că luăm cadavrele, cele grotești,
cele foarte urâte și facem glume pe seama lor. Glume inofensive.
Dar inventăm unele foarte bune. Eu și tatăl meu.
Dar... ei sunt morți. Nimeni nu poate vedea asta. Nimeni nu aude nimic.
- Bună, băieți. - Bună ziua, doamnă Carver.
Aceste glume nu rănesc pe nimeni. Nimeni nu știe că le facem.
Gilbert, aștept telefonul tău.
Domnule Carver, n-am mai văzut-o pe mama dumneavoastră la biserică în ultimul timp.
- Ce mai face? - Bine. E bine.
Mulțumesc. La revedere.
- Vrea... să te omoare, așa-i? - Preferi un coșciug de bronz?
Gilbert! Poate să-mi dea careva o mâna de ajutor aici, jos?
- Ce? - Să mă ajute cineva cu lemnul.
Arnie?
Vrei să-l ajuți pe Tucker?
Arnie, du-te și ajută-l pe Tucker la subsol.
- Arnie, de ce nu te duci la subsol? - Nu vreau să mă duc acolo, Gilbert.
Te rog!
În niciun caz! În niciun caz! În niciun caz! Tu!
- Du-te acolo jos, Gilbert. - E vreo problemă?
- Gilbert? - Tata e acolo!
Tata e acolo!
Arnie, taci!
Taci! Taci!
Haide!
Arnie!
Nu e amuzant!
Vino înapoi!
Nu-ți face griji. Sunt 5 pe 15. Știi, astea ar putea ține pe oricine.
- Am uitat. - Poftim?
Am uitat că acolo e locul unde tatăl tău...
Da.
Îmi pare rău.
Nu, e în regulă. Nu-ți face griji.
- Nu, Arnie! Nu! Fără cățărături! - Vreau să mă duc sus!
Arnie! N-o să te duci iar!
- Vreau să mă duc sus! - Dă-te jos!
Dă-te jos!
Nu te duci nicăieri! Nu e prea distractiv, așa-i?
Vreau să mă duc sus!
Nu!
Mergem acasă!
Ellen, nu! Oprește-te! Ți-am spus să nu-l atingi.
Ce-ar fi trebuit să fac? Voia să se cătare iar.
Nu-mi pasă. Pleacă de aici. Pleacă de aici!
Lasă-mă să văd, amice. Hai. Lasă-mă să văd.
Lasă-mă să văd. Minunat. L-ai făcut să sângereze!
Ce spune Gilbert? Dacă te lovește cineva
sau doar pune un deget pe tine, tu ce faci, Arnie?
O să-mi spui și apoi o să am eu grijă, da?
- Și de ce o să am grijă de tine? - Gilbert.
- Pentru că ești Gilbert. - Pentru că sunt Gilbert.
Pentru că nimeni nu-i face niciun rău lui Arnie, da?
Vrei să-ți iei niște bomboane?
- Pot să vorbesc puțin cu tine? - Ce vrei?
- Trebuie să fim mai atenți cu el. - Ce?
Trebuie să ne străduim mai mult.
Mă asculți?
- Al meu. - Iar tu...
Tu trebuie să stai aici. Să stai aici, pe veranda asta. Să nu pleci nicăieri.
- Nu pleca nicăieri! - Nu pleca nicăieri.
Nu plecăm nicăieri, Gilbert. Nu plecăm nicăieri, știi?
Nu plecăm nicăieri. Nu plecăm... Nu plecăm nicăieri.
Nu plecăm nicăieri! Nu plecăm nicăieri!
Gilbert, nu plecăm nicăieri. Nu plecăm nicăieri!
Unde pleci?
Aștept! Aștept telefonul ăla, Gilbert!
Bună, Gilbert!
- Uite. Vino aici! - Ce?
E o călugăriță.
Știi cum se împerechează? Masculul se furișează pe femelă,
iar ea îi va mușca capul și restul corpului va continua să se împerecheze.
Și când termină, ea îl va mânca. Ea va mânca ce a mai rămas din el.
Bunico, avem companie. Vrei să mănânci?
- Servește-te. - Mulțumesc.
Am pierdut mitingul din Des Moines.
Dacă plecăm vineri, ajungem la timp în Colorado Springs și o să-i prindem.
- Ai fost vreodată în Colorado? - Nu, doamnă.
Trebuie să fie minunat.
Trebuie să fie incredibil de frustrant să fii blocat aici, în Endora.
Locul ăsta e la fel de bun ca oricare altul.
Crezi?
Ea trebuie să știe.
Becky a fost cam prin toate locurile posibile.
- Locuri care nici nu știam că există. - Sunt o fată de lume.
Eu mi-am petrecut majoritatea vieții în același loc.
De ce? Nu mai contează. Oricum, ea m-a încurajat să plec.
Și acum nu mai poate sta locului.
E cea mai deșteaptă și cea mai frumoasă fată din lume.
Nu-i așa? Nu-i așa că e frumoasă? Nu-i așa că e frumoasă?
Îmi pare rău. Are chestia asta cu frumusețea care...
Da, am observat asta.
Nu prea mă pasionează chestia asta cu frumusețea exterioară.
- Pentru că... nu durează. - Așa e.
Ești, știi... În cele din urmă, fața ți se va rida, o să ai părul cărunt...
- Sigur. - Sânii ți se pot lăsa...
Și ce dacă? Important este ceea ce faci.
- Nu? - Da, sigur.
Și tu ce vrei să faci?
Nu știu. Nu prea ai ce să faci pe aici.
Poți să te gândești la un lucru.
Gândește-te la un lucru pe care oamenii îl fac aici.
Mulțumesc.
Mi-a părut bine să te cunosc.
Să fii cuminte.
- Bună. - Bună!
Mi-o dai pe a ta și eu ți-o dau pe a mea?
- Cea de deasupra e perfectă. - Nu, o vrem pe cea mare!
- Să mergem. - Ia-o pe cea mare!
- Haide, mamă. Te rog! - Poftiți, băieți.
- O vreau pe cea mare. - Da, asta e bună.
Se schimbă.
Asta e sălbatic la apus.
Se schimbă foarte, foarte încet în fața ochilor tăi.
Iubesc cerul.
E atât de... nelimitat.
E mare. E foarte mare.
"Mare" nici nu-l poate defini. Cuvântul "mare" e așa de mic.
Ar trebui să găsești niște cuvinte uriașe ca să descrii cerul.
Ce?
Trebuie să mă duc să fac ceva. E o chestie de familie.
Vrei să te las undeva în oraș sau vrei să...
Nu, de fapt, o să stau aici.
Aș putea să mă întorc. Adică, pot să mă întorc și...
- Adevărat? - Da. O să fii aici?
- Da. - În regulă.
O să stau aici.
- Bine. O să mă întorc repede. - Bine.
- Gilbert! - Amice, haide. Trebuie să mergem.
Trebuie să mergem. Să mergem, să mergem.
- Gilbert, unde e rața? - Unde e rața?
Nu văd rața nicăieri. Găsește-o!
- Uite. Unde e rața? - Unde e rața?
- Se ascunde. Găsește rața! - Arnie, n-am timp pentru asta.
- Ridică bărbia. Așa, bine. - Rățușca.
Bravo. Știi ce? Ești un băiat așa de mare.
- Da. - Ești un băiat așa de mare.
- Sunt un băiat mare. - Știi ce?
Sunt convins că ai putea să faci asta singur, dacă ai vrea.
- Poți să faci asta singur? - Sunt un băiat mare.
- Da, ești băiat mare. - Băiat mare.
- Ia asta. - Ia asta.
- Spală tot. Prosoapele tale sunt aici. - Bine.
- Și halatul e acolo. - Bine.
- Băiatul mare se va spăla singur. - În regulă. Bine.
- Trebuie să plec. - Bine.
- L-ai pierdut. - Ce am pierdut?
- Apusul. - Serios?
- A fost frumos. - Asta e.
Mi-ar plăcea să văd unde stai.
- Nu, n-ai vrea. - Hai să mergem să văd un stai.
Haide.
Părinții mei s-au despărțit când eram copil.
Călătoresc de la unul la altul, pentru că se mută tot timpul.
- Dar e bine. E viața mea. - Da...
Noi nu ne prea mutăm. Adică, am vrea, dar...
mama e, într-un fel, atașată de casă.
Atașată, nu e cuvântul potrivit. E cam prinsă acolo.
- Ce vrei să spui? - Asta e. Asta e casa.
E uimitoare.
Adică, ce mică pare de aici, având în vedere...
dimensiunile lucrurilor care se afla înăuntru.
Nu știu...
Ai văzut vreodată o balenă eșuată, la televizor?
- Da. - Da.
Așa e ea. Așa e mama mea.
Și tatăl tău?
M-am simțit bine în seara asta.
Știu.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Nu. Nu...
Arnie. Haide. Îmi pare rău, amice. Haide.
Poftim. Ești bine. Ești bine, amice.
Haide. Încălzește-te. Doamne, îmi pare rău. Îmi pare rău, amice.
Îmi pare rău. Îmi pare tare rău.
Vrea cineva să-mi explice?
- Gilbert se ocupa cu baia. - Aș fi putut să mă înec.
Aș fi putut să mă înec!
- Nu mai vreau baie. - Dar nu te-ai înecat, scumpule.
- Ai fi putut, dar nu te-ai înecat. - Nu mai vreau baie, mamă.
Vă cer prea mult dacă vreau să-l văd pe băiatul ăsta împlinind 18 ani?
- Nu. - E gata masa!
Unde ți-e capul în ultimul timp, Gilbert? Unde ți-e capul?
- Gilbert? - Îmi pare rău, mamă.
Îmi pare rău nu e de ajuns. Trebuie să faci mai mult de atât.
Trebuie să faci mult de atât.
- Șefu', ăsta e prețul corect? - Da.
- Cred că ar trebui să fie mai mare. - Poate la Foodland.
Întotdeauna am avut un preț rezonabil la murături.
Poftim.
- Gilbert, am o livrare pentru tine. - Pare urgență.
- Afară. Ieșiți afară la joacă, acum. - Dar...
Chiar acum. Repede!
- Bună, Betty. - Bună.
Gilbert, poți forma numărul ăla de acolo pentru mine?
- Mâinile mele sunt... - Da, sigur.
- Ce mai faci? - Bine.
Te-am văzut aseară.
Cine e fata?
- Sună. - Sunt... scuze. O secundă.
- Ce bun e. Gustă. - E bun. Sună.
O secundă.
Alo? Ken Carver aici. Asigurări Carver.
Alo?
- Domnule Carver? - Cine e?
- Sunt Gilbert. - Gilbert?!
- Nu credeam că mai suni, Gilbert. - Serios?
- Da. Mă poți condamna? - Nu. Nu!
Adică, de câte ori trebuie să te rog și tu tot nu vrei să mă vizitezi?
- Păi, sunt aici acum. - Aniversare fericită.
Păi, nu putem discuta la telefon.
Cel mai bine ar fi să ne întâlnim față în față. Ca doi bărbați.
- Nu ești de acord? - Ba da.
Azi e ziua ta norocoasă. Tocmai am avut o contramandare.
Poți veni acum? Ești liber?
Ăsta e un "da", Gilbert?
- Bine. - În regulă.
- Te aștept aici, Gilbert. - Pa.
Vrei să fiu omorât? Vrei să mă omoare?
Mă jucam doar. Tu nu vrei să te joci?
E aiurea. Eu... trebuie să plec.
- Nu trebuie să pleci! - Ba da.
E fata aia nouă, nu-i așa?
Nu, e soțul tău. Vrea să mă duc la biroul lui chiar acum.
Dacă ieși pe ușa aia...
Să nu îndrăznești să ieși pe ușă.
Pari nervos, Gilbert.
Și eu aș fi nervos în locul tău.
Dacă aș fi în situația ta, aș fi panicat.
Ți-am citit dosarul. N-ai nicio asigurare medicală importantă.
Nici în caz de catastrofă, nici asigurare pe viață.
Gilbert, dacă s-ar întâmpla ceva cu tine?
Ceva imprevizibil? Ceva neașteptat? La întâmplare?
Un accident, poate. Familia ta ce face?
Te gândești vreodată la familia ta?
Nu te mai gândi la tine, gândește-te la ei.
Doar nu vrei să-i lași cu mâna goală.
Ken Carver la telefon.
Nu poate să aștepte? Sunt în mijlocul...
Betty, te rog, calmează-te.
Calmează-te. Nu, nu... Continuă...
Nu.
Nu, nu. Calmează... O să... Vin acum.
Probleme acasă. Sunt sigur că înțelegi.
La naiba. Mașina e la Betty. Gilbert, nu vrei să mă duci tu?
Dumnezeule! Betty! Ce dracu' se întâmplă aici?
Todd? Doug? Betty, ce se întâmplă aici? Nu-mi vine să cred!
Super!
Doamne!
Băieți, veniți.
Haideți să-i arătăm mamei prăjiturile pe care le-a copt pentru noi.
E grozav.
E în regulă. Totul e în regulă.
Uite, dragă, sunt bune. Au gust bun.
Sunt puțin arse pe deasupra, dar sunt bune.
Sunt minunate.
Băieți, mâncați niște prăjituri făcute de mama.
Sunt chiar bune. Poftiți. Haideți, băieți. Faceți-o pe mama fericită.
Luați niște prăjituri. Vă rog.
Aș fi putut avea pe oricine. Pe oricine!
- Dar... te-am ales pe tine. - E o piscină, fiule!
Ți-am luat o piscină adevărată, pentru Dumnezeu! Uite! E apă aici!
Vino aici! Treci aici! Intră în piscină!
Treci în piscina cu fratele tău! Vino aici!
- De ce m-ai ales pe mine? - Treci în piscină!
Da. Uite. Apă adevărată, băieți. Bun, deci nu...
- Pentru că... - Vă dau tot ce am, pentru Dumnezeu!
...Întotdeauna am știut că vei fi aici. Pentru că...
Pentru că știam că nu vei pleca niciodată.
O trambulină? Ce dracu' vreți mai mult? Ce? Pentru Dumnezeu!
Fiule, treci înapoi în piscină. Treci înapoi în piscină.
O să ne bucurăm cu toții de ea! E distractiv, nu-i așa?
Fac tot ce pot. Nu pot să fac mai mult!
Nu pot da mai mult! Am dat destul deja!
- Cred că ar fi mai bine să plec. - Nu încă.
Arthur, toată viața mea m-am întrebat, unde e?
În momentul așa, chiar acum, la ce se uită? La ce se gândește?
Cred că e timpul pentru Arnie să facă baie.
Nu!
Nu crezi că e timpul ca Arnie să facă baie, Gilbert?
Lasă-l să pută.
Nu vreau să fac baie!
Îl știți pe domnul Carver?
Păi, e mort.
E mort.
Gata, copii, grăbiți-vă. Să mergem.
- Salut. - Salut.
- Ce s-a întâmplat? - S-a înecat.
- Glumești? - Nu. În aia.
E o piscină pentru copii. Nu înțeleg.
- Are 30 de cm adâncime. Ciudat, nu? - Da.
S-a înecat!
Haide...
A făcut stop cardiac.
Capul aplecat în față, genunchii strânși și a căzut cu fața în piscină.
Când ea l-a găsit, el era deja mort.
Chestia asta n-o știm. Chestia asta n-o știe nimeni.
Nu, știu eu. Am văzut cadavrul. L-am pregătit. Știu exact ce...
Aș fi văzut dacă era vreun semn că s-ar fi zbătut.
- A fost crimă. - Nu.
Tu ce crezi?
Nu știu. E posibil.
Bob, e vorba de mii și mii de dolari.
Nu mai trebuie să muncească tot restul vieții.
Chiar dacă voia să-l omoare, ceea ce n-a făcut, când vezi pe cineva
cu capul în piscină, inert, sau dacă se mișca așa...
- Dar nu se mișca... - Nu știi asta!
A suferit un infarct foarte puternic. Puternic
- Deci nu e nimic ciudat? - Nu.
Gilbert, uite! E fata aceea! Gilbert, e fata aceea!
- E perfect logic. - Chiar dacă e... Ascultă.
Așteaptă un minut, Tucker.
Nu vorbim despre a lua un pistol și a împușca pe cineva.
Vorbim despre a împinge ceva ce se îndreaptă deja în direcția aia.
- Te rog, joacă-te cu mine acolo. - Bine.
- Bună. Ce mai faci? - Bine.
- Vrei să ne jucăm acolo? Vrei? - Bine, ne vom juca.
- Liniștește-te. - Ne vom juca!
- Ne duci cu mașina? - Da.
- Deci, asta e. - Da, bănuiesc.
Piesa magică.
Piesa magică?
Piesa magica, Gilbert?
- Putem să... - Bunico, uite-o.
- Mulțumesc. - Ne putem juca acum?
Ce ne vom juca?
- Bună. - Bună.
- Gilbert? Vrei să mă ajuți? - Da, sigur.
- Stai o secundă. - Bine.
Încearcă acum.
- Nu știu. - Da, nu știu... E un mister.
- Gilbert, mulțumesc oricum. - Nicio problemă.
Vino să te joci cu mine în apă!
Nu mă poți găsi. Nu mă poți găsi nicăieri.
- Spune "Unde e Arnie?" Spune asta! - Nu, vreau să intri în apă cu mine.
Nu. Spune: "Unde e Arnie?" Spune: "Unde e Arnie?" Spune asta!
- Unde e Arnie? - Nu mă poți găsi.
Mai spune o dată. Bună! Mai spune o dată și apoi va trebui să mă cauți.
Voiam să înoți cu mine, Arnie.
Nici nu încerca, pentru că a tras o sperietură mare cu apa și nu va intra.
Nu intru în apă.
- Tu nu vrei să intri în apă? - Nu.
De ce nu?
- Ți-e frică să intri în apă? - Nu, nu.
- Ești sigur? - Sunt sigur.
Îi este frică. Ți-e frică, Gilbert?
Bine, ce vrei să vezi? Vrei să vezi...
- Vrei să mă vezi udându-mă puțin? - Da.
Să împroșc puțin cu apă?
Puțin mai mult.
Asta vrei să vezi?
Asta vrei, nu? Ești fericită?
Spune-mi ce-ți dorești, cât de repede îți vine în minte.
- Bine? - Bine.
Ce îți dorești?
- Mai repede! - Bine.
Vreau un lucru nou.
O casă. Vreau o casă nouă pentru familie.
Vreau ca mama să ia lecții de aerobică.
Vreau ca Ellen să se maturizeze. Vreau un creier nou pentru Arnie.
Vreau...
Ce vrei pentru tine? Doar pentru tine.
Vreau să fiu o persoană bună.
Nu pot... nu pot să fac asta. Nu pot...
- Bine. - Unde e Arnie?
Arnie!
Scuzați-mă, doamnă, l-ați văzut pe fratele meu?
Nu.
Rahat.
Vino.
Aici!
- Am făcut-o din nou! - Desfă centura.
E în regulă, Jerry. Îl iau eu.
- Îl iau eu. E în regulă, Jerry. - Îl reținem.
Nu se va mai întâmpla, promit de data asta.
Te-am avertizat pe tine, am avertizat-o pe sora ta,
că data viitoare va fi pentru ultima oară.
Aprinde girofarul și pornește sirena.
- Nu-mi vine să cred. - Pornește sirena pentru mine!
Bravo, Gilbert!
Jerry, ascultă. Va trebui să-l iei ușor.
O să avem grijă de el, Gilbert.
- Trebuie să stai cu ochii pe el. - În regulă.
Puneți sirena. Puneți sirena, da? Puneți sirena, da?
Știu, șerifule.
Știu asta, șerifule.
Bine.
Boule!
Probabil că asta o să-l învețe minte.
Probabil că încearcă să-l facă să înțeleagă.
Da. Așa e.
Adu-mi haina.
Poftim?
Adu-mi haina.
Adu-o!
Să mergem.
Cel puțin e într-un loc sigur. Cel puțin cineva îl supraveghează.
Taci, Ellen.
Voi așteptați aici. Mă întorc imediat, da?
Mamă, lasă-l pe Gilbert să se ocupe de asta.
- Jerry, hai, te rog. - Te rog, ia loc afară.
- Te rog, trebuie să-l eliberezi. - Așteaptă să-ți vină rândul.
- Nu cred că înțelegeți. O să... - Uite...
Nimeni n-o să facă nimic până când nu te duci să stai jos, afară...
Jerry!
Jerry, am venit după fiul meu.
Șerifule?
Șerifule, ești acolo?
Bonnie, va trebui să completezi niște acte.
- Nu! Nu! - Procedura poliției cere...
- Îmi vreau băiatul, Jerry. - Dar, Bonnie, trebuie să te calmezi...
Băiatul meu! Adu-mi băiatul!
Haide. Te duci acasă.
Scumpete, ești liber! Puiule.
- Să nu mai dispari așa. - Bine.
- Promite-mi. - Mamă!
Ești liber, scumpule. Ești liber. Să mergem acasă.
Bună!
Priviți!
Din cauza asta are nevoie de baston.
Mamă, n-au aprins girofarul nici pentru mine.
N-au aprins girofarul.
Uitați-vă la mine!
Mă ascund! Spuneți: "Unde e Arnie?"
- Spuneți asta. - Arnie, dă-te jos.
Gilbert, vino să mă cauți.
Unde e Arnie?
Aceea e mama mea. Mama mea.
Gilbert, vino să te joci cu mine aici, sus. Vino să te joci cu mine.
Doamne, a fost atât de curajos ceea ce a făcut mama ta.
Știi asta, nu?
Mi-ar plăcea să o cunosc.
Nu, n-ai vrea.
Unde vei pleca mai departe?
Mi-ar plăcea să o cunosc pe mama ta.
În sigură și eternă speranță a învierii la viața veșnică
îl lăudam la Dumnezeul Atotputernic pe fratele nostru Kenneth Carver
și îi dăm corpul său, pământului. Pământ cu pământ...
cenușa cu cenușa și praf cu praf.
Dumnezeu să-l binecuvânteze și să-l îngrijească.
Dumnezeu să-i facă fața strălucitoare și să fie milos cu el.
Dumnezeule, învrednicește-l și dă-i liniște.
Doamne Iisuse, prin moartea ta, ai luat cu tine înțepătura morții.
Dă-ne-o nouă, servitorilor tăi, ca să-ți urmăm în credință,
căci tu ne arăți calea prin care în cele din urmă,
vom cădea adormiți în pace, prin tine.
Ia uitați! Ia priviți ce vine!
Dumnezeul păcii care a adus iar din morți pe Domnul nostru Iisus Cristos.
Marele pastor al oilor, prin sângele eternei...
E un Burger Barn, Gilbert! Gilbert, e un Burger Barn!
...Lucru care e mulțumitor pentru el prin Iisus Cristos. Amin.
- Băieți, puteți lua tot ce vă doriți. - Puteți lua bomboane dacă vreți.
- Iar eu, țigări mentolate, te rog.
Îți place guma? Îți place guma? Mie îmi place guma. Uite una bună.
Uite, ia asta. O poți lua. Ia-o.
- Vrei și tu gumă? - Mergem în Saint Louis.
Nu pot sta în casa aia.
Îmi pare rău pentru...
Mama o să aibă grijă. Fugiți afară.
Toată lumea crede că l-am ucis.
Tu crezi?
Nu.
Îmi lipsește...
Și nu-mi lipsește.
Îmi lipsește și nu-mi lipsește.
Așadar Gilbert, ce se va întâmpla cu tine?
- Probabil că... - Încă nu te-ai gândit.
Săracul Gilbert. Blocat aici...
Are grijă de ceilalți, uitând de el însuși.
- Mami? - Mama vine într-un minut, dragule.
Bine.
În ceea ce-i privește pe băieții mei...
Mă gândeam că, dacă băieții mei vor ajunge să fie ca tine...
Bună!
Mă gândeam că ar fi frumos ca băieții mei să fie ca tine.
Îți aparține în întregime.
O să-i simți lipsa?
Da.
Bine.
La naiba!
Deci, ce credeți?
Nu-i așa?
Uite, încearcă un milkshake.
E cu lapte adevărat.
- Glumești. - E lapte adevărat.
Bob...
- Felicitări. Arată grozav! - Mulțumesc din suflet.
Ce vrei să faci? Să deprimi pe toată lumea?
O să le strici pofta de mâncare.
Tu ești Mike, da? Vrei să vii mâine la petrecerea mea? O să fac 18 ani.
Vrei să vii?
Poți veni și tu dacă vrei. Nu te cunosc, dar poți veni.
Ce plăcut să văd atâta lume în această zi importantă.
Această zi marchează începutul unei noi ere pentru Endora,
pentru familia Burger Barn și, sper, pentru voi toți.
Noi, cei de la Burger Barn,
suntem angajați într-o relație foarte specială cu voi,
una care va dura multă vreme. În vremea în care multe lucruri dispar,
Endora decide să-i dea Burger Barn o șansă, o nouă suflare de viață.
A reparat-o. Rulota e reparată. Și o să plecăm mâine.
Poți veni la petrecerea mea, mâine. Poți veni.
Bine.
Deci, sunt invitată.
E bine.
- Nu vrei să vin? - Nu. Adică, vino dacă vrei.
Deci așa vrei să fie?
Trebuie să plec.
Ai grijă, da?
Pa, Arnie.
- Nu. - Hai să facem baie.
- Nu. Nu! - Arnie?
- Băieți!
Trebuie să faci baie, Arnie.
Arnie, trebuie să faci baie. E ziua ta.
- Arnie... - O, nu!
- La naiba! - Arnie, nu!
Doamne...
Nu mai pot face încă unul. Nu pot!
Trebuie să avem un tort, Gilbert.
Atenție, cumpărători.
Rețineți: Fiecare zi din săptămâna asta e ziua cuponului dublu.
- Vă pot ajuta? - Da.
Sora mea a sunat pentru o comandă, pe numele de Grape.
Da, e gata.
Poftiți.
Vă costa 19,75 dolari.
- Pleacă, Arnie. - Gilbert, ce e acolo?
- E o surpriză. Nu-i da atenție. - Ce, ce e în cutie?
N-o atinge. Dacă o atingi, te omor.
Nu te înțeleg.
Uite, mă voi bucura de petrecere de aici. O să fiu bine.
O să vezi. Totul va fi bine.
Și ce-ar trebui să le spun oamenilor?
Arnie împlinește 18 ani. Nu aștepți de atâta vreme asta?
Nu tu ai fost cea care a vrut să avem această mare petrecere?
Eu n-am vrut.
- La naiba! - Nu pot să cred!
- Arnie! - O, frate.
- Uite, mănâncă tortul! - Rahat!
- Arnie! - Gata. Las-o baltă.
- Bravo, Arnie. - Arnie!
Acum ce vom face?
Arnie!
Vino aici!
Ai idee cât a costat ăla? Ai idee ce a trebuit să fac?
Haide. E timpul să faci baie.
Dezbracă-te.
Dă-le jos!
- Treci în cadă. - Gilbert, nu!
Dă-ți jos hainele alea. Haide.
- Gilbert, nu! - Nu te mișca. Nu te mișca!
Gilbert, oprește-te!
Gilbert!
Ce-ai făcut?
Mamă!
Arnie?
Arnie!
Ce se întâmpla?
Nu-ți face griji, mamă.
Ellen, să mergem!
Acum părăsiți Endora Să reveniți curând!
- Ar trebui s-o sunăm pe maică-sa. - Nu, nu. Nu e cazul.
Știu unde locuiește. Îl pot duce eu. E sigur bine. Da.
Arnie, vrei să ne plimbăm?
Vrei să ne jucăm, Arnie?
Haide, Arnie! Știu că poți. Haide!
Deci, ne vedem puțin mai încolo.
- Pa! - Pa, Arnie.
Ai grijă.
Știi, m-am înecat, nu? M-am înecat acolo.
Nu, doar te-ai curățat.
- Pa! - Mulțumesc mult.
N-ai pentru ce.
L-am lovit.
L-am lovit atât de rău, că...
Se va face bine.
Nu-l rănești pe Arnie. Pur și simplu nu-l rănești.
Trebuie să plec.
N-am unde să mă duc.
A trebuit să lucrez ore în plus doar ca să o hrănesc.
Deci e vina ta?
Nu înțelegi. A fost în șoc ani de zile. A dispărut.
Nici n-a zis "la revedere". Pur și simplu...
Într-o zi, pe neașteptate...
a dispărut.
Atârna acolo.
Atunci a început totul.
Era așa de drăguță.
Era așa drăguță și... amuzantă.
Deci crezi că e vina lui?
Nu.
Nimeni nu știa ce simțea el.
Nu dădea nimic din el. Era acolo și atât.
Încercai să te joci cu el, să-l faci să râdă, să zâmbească, să...
Nu știu... să-l enervezi.
Dar nimic. De parcă, era deja mort.
Am cunoscut un tip ca el.
- Bună. - Bună.
E ziua lui Arnie.
Trebuie să mă duc acasă.
Mulțumesc.
Transmite-i mamei tale complimente din partea mea.
- Amy, ia uite cine a venit. - Unde ai fost?
- Ești bine? - Da, sunt bine.
E viu.
Amy? Unde e Arnie?
Amy. Te rog, Amy.
E bine?
Mai bine îl întrebi tu asta.
Unde e?
Mă întreb unde poate fi.
Amy?
L-ai văzut pe Arnie?
Nu, credeam că e cu tine.
- Nu? - Nu!
Arnie?
L-a văzut cineva pe Arnie?
Unde e fratele meu?
Vino aici.
M-ai speriat, amice.
L-ai speriat pe Gilbert. Nu-l speria pe Gilbert, da?
- Nu-l speria pe Gilbert, da? - Bine.
Vino aici.
Cine te-a prins?
Ar fi bine să vorbești cu mama.
Mamă?
Ceea ce ai făcut a fost...
E un băiat neajutorat, Gilbert.
Și apoi să dispari așa?
Urăsc asta.
Știi cât urăsc asta.
Ai ieșit pe ușă și am crezut... N-aș mai suporta.
Dar te-ai întors, Gilbert.
De ce?
De ce ai făcut-o?
Nu știu, mamă.
Sunt aici acum.
Da, ești. Te-ai întors pentru petrecere.
Gilbert.
Nu-mi pot imagina cum e pentru voi, copii.
- Știu ce povara sunt. - Nu spune asta.
Știu.
Și știu că ți-e rușine cu mine.
Nu, nu-mi e.
Niciodată nu mi-am dorit să fie așa. Niciodată n-am vrut să fiu o glumă.
- Nu ești o glumă, mamă. - Niciodată n-am vrut.
Nu ești o glumă.
Gilbert, te rog să nu dispari. Te rog să nu dispari.
Ai crescut și începi să devii o tânără domnișoară.
Mulțumesc.
- Salut. - Salut.
Nu vreau să-ți stric ziua, dar aveți o problemă serioasă cu fundația.
Vezi cum veranda e înclinata aici? E o problemă serioasă, Gilbert.
Trebuie să intrăm dedesubt...
În primul rând, trebuie să umplem aici, ca să nu se mai strângă apa.
Și probabil... Ce?
- Bună. - Bună.
- Bună, Gilbert. - Nana.
- Ești gata? - Pentru ce?
Vreau să... Vreau să vii să cunoști pe cineva.
Bine.
- Bună, Arnie. - Bună!
- Uite-ți cadoul. - Arnie, ce spui?
Mulțumesc!
Mamă?
Mamă, vreau să cunoști pe cineva.
- Nu! - Te rog?
- Doar de data asta, pentru mine? - Gilbert, e în regulă.
- O putem face mai târziu. - Nu. Asta îmi doresc.
Fă-o pentru mine, te rog? E diferit. Nu va mai râde nimeni.
Nu te voi mai răni, mamă. Promit.
Te rog.
Bine.
Becky?
Mamă, ea e Becky.
- Bună. - Bună.
- N-am fost întotdeauna așa. - Nici eu n-am fost întotdeauna așa.
- Mi se spune că sunt un miracol. - Ești un miracol?
- Sunt un miracol. - Un miracol cu picioare. Pot să cred.
- Pa. - Pa, Arnie.
- Pa. - Ai grijă.
M-am simțit foarte bine.
Știu.
Nu știu ce să spun.
Spune "mulțumesc, " Gilbert. Spune "mulțumesc".
Mulțumesc.
- La revedere. - Nu, nu e "la revedere", Arnie.
E noapte bună. Noapte bună. Noapte bună ție, dar nu mie.
Uite că vin!
Pa! Așteaptă!
Mamă?
Mamă, ce faci?
Amy? Amy?
Să te odihnești, mamă.
Meriți să te odihnești.
Amy, adu-mi sărbătoritul. Îmi vreau sărbătoritul.
- Poftim, mamă. Uite niște apă. - Gilbert.
Ești cavalerul meu în armură sclipitoare. Știai asta?
- Cred că vrei să zici strălucitoare. - Nu. Sclipitoare.
Sclipești și strălucești.
Odihnește-te, da?
Culcă-te.
Mamă!
Trezește-te!
Te ascunzi, nu?
Știu asta.
Trezește-te!
Mamă, trezește-te!
Mamă, oprește-te! Oprește-te, mamă!
Oprește-te! Gilbert!
O să am nevoie de mai mulți oameni.
Aprinde girofarul. Aprinde-l.
Cred că ai nevoie de Garda Națională ca s-o scoți de acolo.
Îmi pare rău pentru asta.
Va fi nevoie de o macara că s-o scoatem.
O să fie o mulțime de oameni.
Sunt sigură că o să fie o mulțime.
E așa de frumoasă.
Nu e o glumă. Ea nu e o glumă.
N-o să permit ca ea să fie o glumă.
Arnie.
Vom avea nevoie de ajutorul tău.
Gilbert, ei sunt?
Nu. Nu încă.
- Când o să vină? - Curând.
Fratele meu Arnie mai are puțin și împlinește 19 ani.
19.
Gilbert, uite acolo!
Amy a primit o ofertă să se ocupe de o brutărie din Des Moines.
- Ei sunt? - Da, ei sunt.
Ellen abia așteaptă să schimbe școală.
Arnie a întrebat dacă vom pleca și noi, iar eu i-am spus:
"Păi, putem pleca oriunde dacă vrem".
- Becky! - Putem pleca oriunde.
- Vine Becky, nu, Gilbert? - Da. Vine.
Becky! Haide! Haide, Gilbert.